במקצועות רבי מלל, יש לנו הקוראים מקום להביא את הפרשנות האישית שלנו. מדובר בעיקר על כל אותם חלקים “ספרותיים”: הדימויים, המטאפורות, האנלוגיות. כל אלו הם מרכיבים שהופכים את הקריאה לאקטיבית ומשמעותית, בדיוק בגלל שהם פתוחים לפרשנות.
אבל זה גם האתגר הגדול של ללמד מקצועות רבי מלל, כי בעצם, מה שאנחנו מבקשים מהתלמידים זה לשים לב לכל מה שלא כתוב במפורש בטקסט. לנו המבוגרים זה אולי בא בקלות, אבל הילדים הרבה פעמים לא קוראים “בין השורות” ומפספסים את המשמעויות השונות שיש בטקסט.
בקורס הזה נכיר פרקטיקה שנעזרת בפרשנות האישית של כל תלמיד ותלמידה בכיתה. נבקש מהם למצוא בתוכם פרשנות ייחודית בעזרת תמונות וסרטונים שהם מכירים ושמזכירים להם את הטקסט שאנחנו לומדים, ולאחר מכן ניצור דיון כיתתי כדי להשוות בין הפרשנויות, ולבדוק אילו מהן אכן עוזרות להבין את המסרים בטקסט המקורי.